Du klarar det. Kom igen!
Nästa.
Darrin Call.
- Jag har inget. - Jag får ta ut en gång till.
Call. Kan du kolla igen? Jag får ta ut medicin en gång till.
- Nej, tyvärr. - Det var inte... Det var inte bra.
Det var inte bra. Det var inte...
- Mår du bra? - Få det att sluta!
- Jag måste få stopp på det. Hjälp! - Här, här... Ursäkta mig.
- Snälla, sluta. Sluta. - Det är inte rätt.
Hör du...
Ta det lugnt. Mår du bra? Det är ingen fara.
Det är lugnt. Det är ingen fara.
- Hur gick det? - Titta, vad du gjorde!
Snälla, hjälp dem!
Släpp kniven!
Han har inte kommit än.
Va?
Du går förbi Hotchs rum hela tiden.
Emily hämtar honom.
- Hotch sa att han får köra. - Ja, men hon vill hämta honom.
Vad är det?
- Han har bara varit borta i en månad. - Trettiofyra dagar.
- Tycker du att det räcker? - Tycker inte du? Säg det till honom.
- Nej, jag gillar mitt jobb. - Du gillar honom mer.
- Han kan lida av traumatisk stress. - Han testades.
Vi skrev ju frågorna. Hotch kan dem utan och innan.
Ska du analysera allt han gör? Borde han vara ledig i flera år?
För varje dag som Foyet går fri förlorar Hotch.
- Vet du vad Hotch blir? - Distraherad.
Motiverad.
Derek.
Han kommer för att han måste. Han behöver veta att vi finns här.
- Det vet han. - Då ser vi till att han minns det.
- Gör det ont? - När jag tänker på det, alltså jämt.
Nej, bort med tassarna. De är till Hotch.
Jag blev skjuten i benet! Han hatar ju uppmärksamhet.
- Det är bara lite kakor, ingen tårta. - Han lär låtsas som ingenting.
- Vi måste inte göra det. - Vi kanske borde.
Jag tror inte att jag nånsin sett Hotch blinka.
- Jag vet. Mysko... - Klassisk alfahanne.
- Tror du att han stirrade ut Foyet? - Det kanske räddade livet på honom.
Tror du han stirrade hela tiden, för varje hugg?
Ingen aning...
- Mår han bra? - Jag skulle inte ha gjort det...
...men jag blinkar.
Där är du, Spence. Hämta nödväskan. Ta en titt på nyheterna.
Strax efter klockan åtta i morse angrep Darrin Call från Louisville-
- kunder på apoteket i korsningen vid Main och Truxton Avenues.
Ögonvittnen såg honom gå österut på Main Street strax efter angreppet.
Vi ska till Louisville.
Borgmästaren har satt in alla tillgängliga resurser.
Trots alla insatser i delstaten är den misstänkte på fri fot.
Tre personer har dött. Bland dessa en beväpnad väktare.
Två personer befinner sig i kritiskt tillstånd. Angriparen är på fri fot.
Tillbaka till Jennings som har pratat med invånarna i Louisville...
Hej. Vad vet vi om fallet i Kentucky?
Call kände inget av offren.
Polisen finns över hela stan, men man har inte sett honom sedan angreppet.
- Har man kollat hans bostad? - De håller på.
Vi börjar med att försöka förstå vad som utlöste allt.
Stå stilla.
- Är du redo? - Är du det?
Vår kontakt i Louisville är inspektör Kevin Mitchell.
- God morgon. - Kul att se dig.
- Du ser pigg ut. - Hur länge ska du ha dem?
Jag vet inte riktigt. Välkommen tillbaka.
- Fler angrepp? - Inte än.
Call är svår att hitta. Han har inget körkort, så han går troligtvis.
- Eller åker lokaltrafik... - Han lär knappast ta bussen.
- Nån utlösande faktor? - Han förlorade nyligen jobbet.
Han blev aldrig befordrad.
- Han är väl bitter. - Särskilt om han har familj.
Han verkar inte ha nån.
- Varken fru, barn eller föräldrar. - Inget att leva för.
Varför gör han inte slut på allt?
Massmord slutar ofta med självmord.
- Han har undertryckt sin ilska. - Lagerkillen stod för nån, men vem?
- Är han militär? - Nej.
Han är arg, har offer att tillgå och en pistol - det är bara början.
"BETEENDEANALYSGRUPPEN QUANTICO - FBI"
MORD
FBI - BETEENDEANALYSGRUPPEN
mord - HILLSIDE
OKÄND FÖRÖVARE
Emily Dickinson skrev: "Inte bara rum kan bli hemsökta."
"Eller hus. Hjärnans vindlande gångar överträffar den fysiska världen."
Vi har vägspärrar vid delstatsgränsen vid både I64 och I65.
Samt inom ett område på 32 km i stan. Vi tror att han går till fots.
3 timmar och en hastighet på 4 km/h
ger ett område på 12 km.
Vi har fokuserat på området här.
Man har redan genomsökt bostäder och kontor inom det området.
Ni ska hjälpa till att leta. Ni vet hur han ser ut.
Vi grävde fram allt vi kunde om Call. Det gav inte mycket.
- Våra agenter letar vidare. - Vilken strategi har ni?
- Att ta reda på vart han ska. - Är ni synska?
De flesta mördare av den här typen är aggressiva, men Call är defensiv.
Första offret, en kille från lagret.
Det var inte särskilt defensivt.
Call reagerar först när han vidrörs.
- Triggar det honom? - Ja.
Varje gång han vidrörs hugger han.
- Ville han inte skada nån? - Han hade inget vapen med sig.
Nu har han två. Hans ansikte syns överallt. Folk lär stoppa honom.
- När kan vi hålla presskonferens? - Kamerateamen står utanför.
- Jag ringer Hotch. - Vår chef. Han är på brottsplatsen.
- Vad är det med den här grabben? - Vi måste lista ut det.
Call bor fem minuter från apoteket, men han verkar inte ha gått hit.
-Går han omkring blodig?
Vart skulle han ta vägen om inte hit?
- Call går upp, bäddar sängen... - Var han inte militär?
Han kanske var inlagd... Jag ringer Garcia.
- Han följde väl alltid samma rutin? - Utom i dag. Han åt frukost...
- ...gick till apoteket och mördade. - Varför?
Mr Call var alltid så stillsam. Han har kommit hit under flera år.
Hade han bråkat med lagerkillen?
Nej, jag vinkade hit honom.
- Han blev arg när han fick medicinen. - Det var inte hans.
- Han fick ju en påse. - Jag ville bara lugna honom.
- Pressen väntar. - Vi kanske har nåt.
- Varför fick han inte ut sin medicin? - Han fick inte ta ut mer.
Han tog Alprazolam. Förut tog han Fentiazin.
- Fick han antipsykotika? - Därför ville jag lugna honom.
- När slutade han med medicinen? - För en månad sedan, minst.
När tänkte du berätta det? Vad heter hans läkare?
Jag minns inte. Min dator... Förlåt.
- Toppen. - Ursäkta oss.
Berätta för JJ om medicinen. Han är på väg in i en psykos.
- Vill du prata? - Jag vill hitta honom.
Han har inte tagit antipsykotika på en månad. Vad missade du mer?
- Jag har inte hans patientjournaler. - Se till att hitta allt.
Ursäkta mig.
Jag sitter i samtal!
- Jag behöver mina tabletter... - Darrin, vad står på? Vad har hänt?
Han hade en kniv. Det var som i en mardröm...
Han... Han...
- Han gör det igen. - Han kan inte skada dig.
Du vill minnas. Det är därför du inte tar medicin.
Du sa att jag skulle bli bättre. Ser det ut som om jag mår bättre!?
- Darrin! Darrin? - Få det att sluta.
- Få det att sluta! - Darrin... Lugna dig. Så där.
Ta ett andetag...
Han var obeväpnad. Han ville bara ha sin medicin. Han behöver hjälp.
- Vad heter Calls läkare? - Psykiater Charles Cipolla.
- Hotch och Morgan är på väg. - Var ligger det?
- Han svarar inte. - Rossi, vi är där om fem minuter.
Darrin. Darrin?
Få bort det!
- Få bort det! - Darrin!
Få bort det!
Darrin! Darrin, här.
Darrin, ta min skjorta.
Varsågod.
Rör honom inte!
Darrin! Nej! Herregud.
Genomsök området. På en gång.
Vi kom för sent.
Hotch!
Han tvättade sig och bytte kläder. Han kan vara oigenkännlig.
Call är på väg in i en psykos. Han gäckar oss inte med avsikt.
Varför skulle han sluta med medicinen om han är psykotisk?
Han har aldrig uppträtt aggressivt. Cipolla kunde inte förutse det.
- Titta så här ser ut. - Vilken röra.
- Call letade efter nåt. - Medicin.
Läkaren har inte medicin här. Han kom för att få hjälp.
Hans journal är borta.
- Hallå, gumman. - Hotch svarar inte.
- Han mår bra. - Säkert?
- Ja. Vad är det? - Ett mysterium.
- Inte i dag, Garcia. - När jag missade medicinen...
- Det var inte ditt fel. - Du är min kämpe, med det var det.
Jag gick tillbaka till Calls början, men det finns ingen början.
- Vänta lite. - Rossi!
- Upprepa det där. - Darrin Call fanns inte 1969-1975.
Ingen födelseattest, inget personnummer fram tills han är sex.
- Övergavs han? - Tre ord jag ogillar ihop:
- Jag vet inte. - Inte han heller.
Jag borde ha sett hur han blinkade.
Det är ett klassiskt tecken på att man går på antipsykotika.
- De där männen dog. - Garcia har hittat nåt.
1 maj 1975 hittade man sexåringen Darrin Call som irrade omkring.
- Han omhändertogs av socialtjänsten. - Sa han nåt till polisen?
Han pratade inte på över ett år. När han började prata mindes han inget.
- Vad hemskt. - Ja, ingen sökte efter lille Darrin.
Han kanske kom från ett annat område?
1975 fanns inget vidare nätverk.
Call har på sig Cipollas kläder. Han är troligen livrädd.
Vi borde meddela allmänheten.
- Vad är det här? - Calls tidslinje.
- Lämnade han Louisville? - Ja, men han kom alltid tillbaka.
Offer dras ofta till platsen för ett trauma.
En del av dem vill fly, den andra delen söker efter svar.
- Var han inlagd? - 1985, i två år.
Och 1995 i några månader. Båda gånger i Fayette County.
- Tror ni han går hela vägen dit? - Han är desperat.
- Jag meddelar sheriffen. - När fick han medicin?
1977. Han verkar ha provat allt:
- Alprazolam, Clonazepam, Diazepam... - Skicka över listan.
Hans läkare slutade skriva ut medicin av en anledning.
- Han vill veta sanningen. - I journalen finns svar.
- Han har försprång. - Vi måste hinna i kapp.
"...trauma... ärr... övergiven... grov vanvård..."
Barnavårdsnämnden skriver att han misshandlades grovt. Inget sexuellt.
- Vilket mirakel. - Men ändå ett trauma.
Flydde han från sitt hem eller från en kidnappare?
Leta efter olösta fall av försvunna barn på 70-talet.
Vi hade ett fall i Hollow Creek. Barnen var döda. Styckade.
Det var 1975. Ingen pratar om det, för man hittade aldrig mannen.
- Tror ni Call flydde från det? - Det är möjligt.
- Skicka allt, Garcia. - Klart.
- Kan ni hitta rapporten? - Jag gör vad jag kan.
- Finns några misstänkta? - Här nånstans.
Han kallades Hollow Creek-mördaren. Man fann tre kroppar.
- Han använde kalk för att bli av... - En överlevande.
Tolvårige Tommy Phillips
var borta i två veckor, men kom hem igen.
Tommy visade polisen var stället låg.
Den misstänkte var en vit man i 30-årsåldern med en röd pickup.
- Vi måste hitta Tommy. - Han är 46, och har säkert bytt namn.
Garcia hittar honom. - Garcia, leta upp Tommy Phillips.
- Offret hade skärsår. - Lagerkillens kniv triggade honom.
Inte undra på att han förträngt allt.
Ingen medicin blockerar minnena nu. Vart tar han vägen?
- Till det han känner till. - Han minns ju inget.
1975, Sterner barnhem. Där blev han Darrin Call.
- Ja? - Jag vill träffa mr Cureton.
- Han har gått i pension, tyvärr. - Var finns han nu?
- Han kan inte ha försvunnit. - Tyvärr, han är inte här.
Kom, barn! Dags att göra läxorna.
Är ni snäll och går. Barnen ska gå in.
Gå raka vägen till läxorna.
Han är här. Han är här.
- Vem? Vad pratar ni om? Ingen är här. - Han är här.
- Jag bara... - Försiktigt, Ryan.
Kom, du klarar det! Kom!
Tommy... Tommy, vi måste härifrån.
- Nej, vad... - Sluta!
- Hjälp mig nån! Hjälp! - Vi måste springa.
Tack.
Han kallade pojken Tommy. Hon tror att han reagerade på sin spegelbild.
Den som skadade honom kan ha varit i hans nuvarande ålder.
- Pojken, då? - Ryan. Han är tystlåten och lydig.
- Har Morgan fått fram nåt mer? - Nej.
En skåpbil stals i närheten. Call har aldrig nånsin kört bil.
Så han flyr inte från oss? Han kör österut. Vi har vägspärrar.
- Han kommer inte ut ur delstaten. - Ni ödslar er tid.
- Tror ni att han bara försvinner? - Han tog pojken av en anledning.
- Jag bryr mig inte om varför. - Det borde ni.
Call återskapar sitt förflutna. Vi måste förstå hur för att hitta dem.
- Jag tänker inte bara spekulera. - Gör inte det, då.
- Borde vi inte jaga dem, alltså? - Vi måste ligga steget före.
- Ett barn har försvunnit. - De behöver inte förstärkning.
Hade vi studerat Foyet bättre hade vi förstått att ingen kunde överleva.
- Vad har han med saken att göra? - Vi borde ha studerat hans bakgrund.
Två par och folk på en buss dog. Jag gör inte om misstaget.
- De hittar oss. - Du såg honom. Var?
- Var såg du honom? - Vem?
- Snälla, låt mig gå. - Förlåt mig, Tommy.
Vi måste bara...
Vi måste skynda oss, Tommy. Han får tag i oss... Vi måste...
- Vad vet vi? - De fyra misstänkta är döda.
Barnen kidnappades -73, -74 och -75.
På väg hem från skolan.
- Han väntade tills de var ensamma. - Han måste ha haft gott om tid.
Han bodde eller arbetade nära skolorna.
- Tror du Call åker dit? - Möjligheten är stor.
Var ligger det andra stället? Det måste vara isolerat.
- Garcia, du är på högtalartelefon. - Tommy heter James T. Anderson.
Han bor i ett angränsande county. Jag skickar all information.
Vad rör Darrin Call mig?
Han överlevde troligen Hollow Creek.
- Ingen överlevde det. - Ni gjorde det.
- Den andra pojken var sex år. - Det stämmer inte.
- Vi har inte tid med det här. - Jag var ensam.
- Precis som nu? - Ursäkta?
Har ni varit gift? Har ni släkt?
- Vad har det med saken att göra? - Vad är ni rädd att överge dem till?
- Är det alkoholismen? - Jag skulle aldrig överge ett barn!
Grät han för mycket? Var han långsam?
Hur kunde ni lämna en sexåring?
Jag var bara tolv år.
Han fick medicin för att hantera traumat som blockerade hans minne.
Amnesi är ett psykologiskt försvar.
- Han lär önska att han aldrig mindes. - Vi vet vad ni har sagt till polisen.
Berätta för oss om pojken.
Han pratade aldrig.
Du! Hör du! Grabben!
Har han somnat?
Kan du nå dem?
Bra, bra, bra.
Ta hit dem är du snäll.
Du klarar det.
Kom! Kom!
Ta spaden.
Kom hit.
Sluta kämpa emot.
Kom hit.
Ut med dig.
Kom.
Kom!
Kom igen, du klarar det.
Kom, du klarar det! Kom igen!
Spring, Tommy! Spring! Spring!
- Jag hade aldrig hört hans röst. - Han sa åt er att springa.
- Han var ett litet barn... - Det var ni också.
Call satt inte i bakluckan med er?
Nej, han satt i framsätet.
- Han gav er vatten, nycklarna... - Varför var inte han inlåst?
Call var kanske inte ett offer...
- Calls spegelbild... - Herregud!
Hans pappa var Hollow Creek-mördaren.
Hans unge? Inte undra på att ingen letade efter honom.
- Hur förklarade han försvinnandet? - Mamman borde ha anmält det.
- Han kanske sa att pojken dog. - Hon borde ha begravt honom.
Be Garcia kolla efter mamman i dödsregistret mellan 1969 och 1975.
Spring, Tommy! Spring!
Tror du att han kan komma undan? Va? Din dumma ungjävel.
- Har du hittat nåt? - Jag behöver mer att söka på.
Hon bodde i området, hon var gift, troligen runt tjugo.
Han var enda barnet. Mannen hade en röd pickup.
Doris Jarvis, dog i barnsäng.
- Låt mig gissa: Hon fick en pojke. - Ja.
Hjärtat, jag sätter på högtalaren.
Doris Jarvis gift med Bill Jarvis. Han ägde en maskinverkstad.
- Det kan vara det andra stället. - Han har inte jobbat sedan 1980.
Han hade en röd pickup som han bytte till en svart 1976.
Han greps då för rattfylleri.
Han satt inne 1977-1980. Jag skickar en bild.
- Det kan vara hans pappa. - Var finns han?
Samma hus, 1457 Hitchens Avenue.
Du är sen.
Jag visste att du skulle komma hem.
- Inspektören? - Ungen är där inne.
- Dörrarna är bevakade. - Vi måste distrahera Call.
- Han koncentrerar sig på mannen. - Än så länge. Vi måste få ut ungen.
Jag har två team på plats. Vi går in.
- Gör ni det dör fler. - Call eller mördaren, singla slant.
Det behöver inte sluta så. Jarvis kan åka in, och Call får sina svar.
Fler personer måste inte dö. - Hotch? Hotch!
Hotch!
Vad fan gör han? Jag låter honom inte gå in ensam!
Vi måste lita på honom.
Vi kan göra det här tillsammans.
- Ut härifrån. - Jag heter Aaron.
- Det här är vår ensak. - Jag vet.
- Lämna oss i fred. - Jag vet vad han gjorde mot pojkarna.
Jag vet allt om Hollow Creek, om buren och om Tommy.
Känner du till Tommy?
Kom, du klarar det! Kom!
Han ska få igen för allt han gjorde, Tommy. Allt.
- Tommy behöver inte se det här. - Han borde dö.
Ja, men då har du inget kvar. Jag trodde du sökte svar.
- Vad gör han? - Uppehåller.
- Han har inget att förlora. - Fråga honom, Darrin.
- Varför gjorde du så mot barnen? - Vilka barn?
De som vi begravde. Varför?
- Du är förvirrad. - Nej!
- Varför flyttade du inte, Jarvis? - Det här är mitt hem.
Var det inte för utsiktens skull? - Darrin, kom hit får du se.
Han sitter och tittar på barnen varje dag.
Har du siktet inställt?
Nej.
Fan också. Vad gör han?
Vi har pojken.
- Nu får vi ut Hotch. - Han bestämmer.
Vi... vi körde runt i den där lastbilen...
Du lät din son sitta i framsätet så att de andra skulle lita på dig.
Du hade dem i burar och brände deras kläder.
När du var klar begravde du dem och tvingade honom att hjälpa till.
Res på dig och låtsas vara en man. Du gillar småpojkar, va?
Men är de för små är det fel.
Fick de dig att känna dig som en man?
- Håll käft. - Var det ett ja?
Darrin, vi är omringade. De skjuter dig inte om du är obeväpnad.
- Lägg ner pistolen nu. - Säg inte...
...åt mig vad jag ska göra! Gör inte det.
Gå in!
- Vad hände? - Jag kunde inte hindra honom.
- Det är över. - För tillfället.
Det är nån du borde prata med.
Hej...
Tommy?
Jag är hemskt ledsen.
- Varför? - För att jag sprang min väg.
- Vi sprang båda två. - Men jag sprang ifrån dig.
- Han kunde ha dödat dig. - Det gjorde han inte.
Jag var inte rädd längre. Du ändrade allt, Tommy.
Det var dig jag väntade på. Det var du som räddade mig.
"Det finns inget vittne så fasligt, inga anklagelser så hemska..."
"...som samvetet som finns i var mans hjärta." Polybios.
- Hej. - Jag vet vad du vill prata om.
För två månader sedan hade vi inte tvivlat på Hotchs beslut.
För två månader sedan hade han allt. Nu har han berövats familjen.
Hur kan han tänka på annat?
Hur länge låter han Foyet vinna?
När vi tar honom kan Hotch ha fler ärr invärtes än utvärtes.
Hotch tog en risk, men vi räddade pojken.
Han riskerade livet på ett sätt som vi aldrig ska göra.
Jag tänker inte se på hur han tar livet av sig.
Rossi, om Hotch försvinner har Foyet ingen att plåga. Hotch vinner.
Om Hotch lever men inte får träffa sin son, så förlorar Hotch.
- Du hade inte behövt följa med. - Jag vet.
- Tror du Call blir bättre? - Jag vet inte.
Han fick svar. Han mördade mannen som plågade honom.
- Vad finns kvar? - Flera års plåga.
- Kommer han över det? - Hur skulle han?
Men han är i alla fall inte ensam.
Han har ingen.
Han har Tommy. Han är inte ensam.
- Se till att sova lite. - Du med.